GAPJONG, PROVINCIE KJONGGI
Jsme tu?
Byli jsme vzhůru celou noc.
Nezavřel jsem oko.
Musíme to vyřešit. Čas není důležitý.
- Jsme tady? - Nikoho nevidím.
Říkal, že tu bude.
Já vím.
MINULOU NOC
Co? Travič?
ORIGINÁL NETFLIX
ZÁVĚREČNÝ DÍL SMRTONOSNÝ KVĚT
Přesně tak. Tady Travič.
- Jak jste... - Travič?
Chci vás požádat o laskavost.
Detaily vám dám osobně.
Co se děje?
Říkal, že tu bude. Kde je?
Vážně jsem nepodezíral seržanta Kima.
Je to pachatel, ne?
DŮKAZ: STOPY ZE SETKÁNÍ VRAŽDOLOGIE
ZVUKOVÝ ZÁZNAM Z MOBILU V OBCHODĚ
JE PRAVDĚPODOBNÉ, ŽE KIM MIN-DŽÄ JE KVĚTINOVÝ VRAH
Nepodezírali jsme ho, protože byl kolega detektiva Ana.
- Vážně. - Věřili jsme mu.
Podvodníci obvykle vypadají normálně
a dokonce jim to i sluší.
- Vážně? - To jsi neměl říkat.
Tak proto se o mně říká, že vypadám jako podvodník.
- Dost už. - Proboha.
Ty vypadáš jako někdo, kdo jde snadno podvést.
- Tak to není. - Ty nepodvedeš ani nás.
Řešit případy
- a starat se o tebe je otrava. - Vážně.
JE TO TRAVIČ?
- Je tady. - Co?
- Je to on? - Je.
- To je on. - Je to on.
- Vy jste Travič? - Přesně tak.
Vzpomínáte si na mě?
An I-kwon. To je on.
AN I-KWON ALIAS TRAVIČ
I-kwon?
Mám kufřík.
- Otevřeme to. - Jedna, jedna, jedna, pět.
Je neuvěřitelná.
Nikdo vás nesledoval?
Nás ne. A co vás?
Poznali jsme vás i s maskou.
- Všimne si vás každý. - Vážně.
Není čas na žerty.
O co jde?
Kontaktoval mě Květinový vrah.
Co?
Zavraždil mého asistenta.
KVĚTINOVÝ VRAH ZAVRAŽDIL TRAVIČOVA ASISTENTA
Vyhrožoval mi smrtí.
Opravdu?
ZAČNE ZNOVU VRAŽDIT?
- Proto chci, abyste viděli tohle. - Co je to?
Můj kufřík, který byl dán do zástavy v obchodě.
Otevřete ho. Když to dokážete,
dám vám adresu Kim Min-džäa.
- Kim. - Musíme ho najít.
Máte jeho adresu?
Ano, mám. Prosím otevřete kufřík.
Bojím se o svůj život.
Proboha. Co je to?
- Co to je? - Co to je?
- Co? - Hádanky na obou stranách?
Hádanky jsou jiné.
Heslo bude mít nejspíš čtyři čísla.
- Tři, tři, šest. - Fajn.
- A tohle je... - Bude to nějaký vzorec.
- Osm, deset. - Tři, šest, šest.
Pět, šest.
Žádný vzorec tu není.
Musí být.
- Že? - Musí být.
Musíme ho najít.
- Co je to? - Co to je?
- Nevím. - Je to těžké.
On by to vyřešil rychle.
- Kdo? - Čä-pjong od géniů.
- On by to vyřešil hned. - To jo.
ŠIN ČÄ-PJONG, MATEMATIK, SLABINY: SLOVNÍ HŘÍČKY
Rychlé otevření se bude hodit nám všem.
- Všichni můžeme umřít. - Všichni?
Květinový vrah objednal dva další jedy.
- Co? - Znovu?
Nevíme, na koho...
- Na koho je použije. - Jo.
Pět, A, hvězdička.
Nula, U, hvězdička. Osm, Jo, hvězdička.
Musíme pokračovat, dokud nenajdeme správné číslo.
- Pět. - Pět.
Vzorec je...
- Tři, šest, šest. - Je to těžký.
Tři, šest, šest.
- Já se z toho zblázním. - Je to těžký.
Zatím nejtěžší hádanka.
Tohle se nám ještě nestalo.
- Už jsme to měli mít. - Já vím.
Nedožijeme se stáří.
- Tohle nám pár let sebere. - Vážně.
- Neumřeme na otravu, - Máš pravdu.
- ale na tohle. - Jsme ve stresu.
Zabije nás stres.
Jsem fakt nervózní.
- Detektive Čä-pjongu. - Co chcete?
Omlouvám se, že vás tak brzy ruším.
To nic.
Při pátrání jsme narazili na hádanku.
Řešení je snadné,
ale chceme si porovnat výsledek s vámi.
- Dobře. - Počkejte.
Pošlu vám obrázek.
Zkuste to vyřešit.
- Dobrá. - Fajn.
TELEFONÁT JE JISTĚJŠÍ
Jen pro jistotu jsem ho poprosil o pomoc.
Co ta čísla znamenají?
Tohle bude nápověda.
Chápu, že začínáme od pětky a nuly,
ale... aha, mám to.
- Co je to? - Co je to?
Když začneme od pětky,
měli bychom vybrat A.
Pak nás to navede na dvojku.
U nuly vybereme U. To nás vede na čtyřku.
Dvě pole doleva
- na Jo. - Fajn.
- To je ono. - Dvě pole doleva.
A u šestky půjdeme o jedno nahoru a pak doprava.
Takže dvojka. Počkat.
Zajímá mě, co v tom je.
Dva, čtyři,
- jedna, - Jedna.
- dva. - To je dvojka.
Dva, čtyři, jedna, dva.
Otevřel se!
JE ODEMČENO
- Hej. - Jsi úžasná, Min-jong.
Neuvěřitelný.
- Ona nezklame. - Tak fajn.
- Je to otevřené? - Díky.
- Tak se podíváme. - Ne, je můj.
- Něco bude uvnitř. - Díky.
Dám vám adresu, jak jsem slíbil.
GAPJONG, PROVINCIE KJONGGI
Ten Čä-pjong.
- Co dělá? - Co dělá?
- Min-jong, ty jsi génius. - On bude jen podvodník.
Mám odpověď.
- Co píše? - Fajn.
„Dva, čtyři, jedna, dva.“
Mám husí kůži.
„Nebude to dva, čtyři, jedna, dva?“
Řekni mu, že Min-jong na to přišla první.
Působivé.
Není pro vás adresa důležitější?
- Počkat. - Máme čas.
- Počkat. - Měli bychom jít.
- Díky. - Není zač.
Moc díky.
- Nashle. - Je divnej.
- Sbohem. - Dávejte na sebe pozor.
- Tak jdeme. - Dobře.
Zdravím.
Ano, udělal jsem vše.
Dodržte své slovo a už mě nehledejte.
Mimochodem,
jste opravdu Květinový vrah?
Ptám se, protože on kupoval jedy jinak.
- Min-jong, jak jsi na to přišla? - Vážně.
Byl jsem na ni tak pyšný.
- Já vím. - Uhodla...
Co bylo to další?
Jak jsi uhodla hádanku s kostkou?
- Bylo to snadné. - Bylo to těžké.
Některé strany mají uprostřed tečku, že?
Museli jsme spočítat, kolik stran na obrázku
má uprostřed tečku.
Ty tomu nerozumíš, že?
Směješ se jako blbec.
Váhal jsi, jestli nedělat, že to chápeš, co?
- A ty taky, že? - Buď upřímný.
- Jedeme do domu Kim Min-džäa. - Ano.
- Tady je to. - Jsme tu.
DORAZILI JSME NA ADRESU OD TRAVIČE
Nikoho nevidím.
Zajímá mě, jestli tu Kim Min-džä je.
Říkal, že tu bude.
Pravda.
Co je to?
Co to je?
- Co je to? - Proč je tu bludiště?
- No... - Hele, auto.
- Je tu auto. - Vidím.
Na autě je část skládanky.
- Skládanky? - Když jsem vešla,
- viděla jsem dílek. - Kde?
- Tady. - Musíme dostat auto ven.
Dílky skládanky budou asi po celém domě.
To znamená, že tyhle nejsou jediné.
Půjdeme je hledat?
- Fajn. - Jo.
Běž dovnitř.
Co?
Je tady skládanka.
- Slunečnice. - Pojďte sem!
Je tu skládanka se slunečnicí.
- Kde? - Tohle jsme našli.
- Je to ta skládanka. - Jo.
- Sedí to. - Dokonale.
- Co je tohle? Jablka? - Proč jsou tu jablka?
Musíme to celé složit?
V záznamu zmínili
- tajný pokoj. - Pravda.
Co je to za místnost?
KIM MIN-DŽÄ ŘEKL, ŽE ČONG ČÄ-JONG VIDĚL NĚCO, CO NEMĚL
Kim Min-džä.
Možná se tajný pokoj otevře, až to složíme.
Musíme dokončit skládanku.
Musíme dostat auto z bludiště.
Na bludiště jsem expert.
- Vážně? - Jo.
- Tak do toho, Sehune. - Jsem expert.
Sehune, zkus to. Stoupni si sem.
Východ je tady.
- Je tam? - Dostaň auto sem.
Zapamatoval jsem si cestu.
Našel jsi ji?
Ne, ztratil jsem se uprostřed.
Běž tudy.
EXPERT ZKOUŠÍ ŠTĚSTÍ
- Cesta vede... - Bože.
- Znáš ji, že jo? - Jo.
Hned jsem na to přišel.
- Sehune, tudy. - Pojď tudy.
Ne, je to tudy.
- Vážně? - Jo.
- Je to tudy. - Mám to.
Sehunovi jdou bludiště, ale neumí řídit autíčko.
- Je to těžký. - Hej.
Už jsi tolikrát naboural.
- Hej. - Počkat.
Zaseklo se. Jak jsi udělal řidičák?
Má pohon na zadní kola?
Prosím? Pohon na zadní kola?
Je to autíčko na ovládání. Proč by mělo pohon na zadní kola?
Se z toho zblázním.
Máte to?
- No... - Skoro.
Auto se zaseklo.
- Kde? - Tady.
- Hej. - Čä-soku.
Ty jsi příšernej řidič.
Problém není v bludišti, ale v něm.
Dostanu to ven. Jen s tím musím pohnout.
Vypni to a restartuj. To zabere.
Proč tak máváš rukama?
- Pohnulo se. - Co?
- Vidíš? - Zabralo to.
- Povedlo se. - Jak?
- Povedlo se to. - Jak?
- Jak se ti to povedlo? - Jak?
Přestaň narážet do zdí, upadne ti nárazník.
Je to divnej chlap.
- Všechny knížky jsou... - Fakt je divnej.
...o zločinu.
Bože.
- Tady je další. - Našla jsi něco?
Byl mezi jablky.
- Věděl jsem, že jablka jsou podezřelá. - Jasně.
- Dva, čtyři... - Dva, čtyři, šest.
Zbývá ještě šest.
- Šest? - Jo.
Co je to?
V té vaně musí něco být.
- Je tam něco? - Něco bude ve vaně.
- Co? - Se-džong.
Něco bude určitě v bublinkách.
- Že jo? - Jo.
Musíme tam vlézt.
- Jsou tam bublinky. - Bublinky?
- Jo. Půjdeš do toho? - Nedělej to, Se-džong.
Čong-mine, měl bys to udělat ty.
Donutíme Čä-soka.
- Čong-mine, vzmuž se. - No dobře.
- Hodně štěstí. - Bože.
NEPOVEDLO SE PŘENÉST ZODPOVĚDNOST
Se-džong, jdeme na to.
- Fakt? - Jo, společně.
- Dobře. - Vyhrň si kalhoty.
- Něco tam bude, že jo? - Určitě.
Je studená!
- Je studená? - Jo.
Vy dva na to přijdete.
- Vy dva... - Vypadá to romanticky.
- Vážně.
- Strčíme tam nohy. - Hodně štěstí.
Hledejte pořádně.
- Je fakt studená. - Moc studená.
- Čong-mine. - Použijeme radši ruce?
- Dáme tam jednu nohu. - Vážně? Dobře.
- Je to ledový. - Bože.
- Máte něco? - Můj bože.
Já to nezvládnu.
Něco tu musí být.
Nenašla jsi nic?
Projela jsi nohou celou vanu?
Nic tu není. Je to ledové.
Cítíš něco?
Proč tam nic není? Voda je fakt ledová.
- Hrozně studená. Počkat. - Bože, to je...
- To není možný. - Pojď ven na chvíli.
- Jeď tudy - Dobře.
- a zatoč doleva. - Tady doleva?
Doleva a pak rovně.
- Máme cestu. - Jo.
- Máme to. - Tudy?
- Jo. - Pojeď tudy.
Sehun říkal, že je na to expert.
Projeď tudy.
- Dobře. - A tudy.
- Dobře. - Teď...
ZAČÁTEK, KONEC
Pojeď tudy a pak tady zatoč.
Potom sem a tudy.
Co? Co jsi říkal?
Přišel jsem na to hned.
Vidím, že při hraní se umíš soustředit.
Pojeď tudy a zatoč. To je ono.
- Hezky. - Zatoč doleva.
Sehun teď nic neslyší.
Asi bych to neměl říkat, ale můžu to zkusit?
Teď je to složité.
Je soutěživý, podívej na něj.
Fajn.
- Dobře. - To bylo super.
Máme to.
Tady je to.
Půjdeme nahoru?
Co je to?
Něco je uvnitř.
NĚCO TAM BÝT MUSÍ
- Já se z toho zblázním. - Nic jsem neviděla.
Kam jdeš?
- To ne. - Asi musíme pověsit prádlo.
- To není vtipný. - Že jo?
V tomhle počasí...
V PROSINCI JE VENKU ZIMA
Pojďte nám pomoct s prádlem nahoru.
Prádlo...
- Když vše vyndáme, - Bože.
- tak najdeme dílek? - Asi.
Proboha.
- To zabere celou věčnost. - Vážně.
MOKRÉ JE TĚŽKÉ
Říkala jsi prádlo?
Min-jong, pojď dovnitř. Bude ti zima.
- Jsem ráda, že jsi tu. - Pomozte nám.
- Ne, Sehune, pojď sem. - Dobře.
Pojď sem.
INSTINKT MI RADÍ VRÁTIT SE DOLŮ
Proboha.
Ty zvuky, které vydáváš, to zní jak...
Jako pracovní píseň?
Je to těžký.
DĚLAJÍ VELKÉ PRÁDLO
Min-jong, tvoje vlasy.
To nic.
- Vyndáme všechno? - Jo.
- Vyndáme všechno.
Kde je ten dílek?
Nebude snad v kapsách, ne?
To ne.
Počkat. Možná je v kabelce.
- V kabelce? - Podíváme se?
- Co je to? - Co?
Je tu had.
Měl ses podívat dovnitř.
Musí to být v nějaké kapse.
- Musíme je zkontrolovat. - Asi ano.
Proboha.
Kim Min-džä je úchyl.
- Mrznou mi ruce. - Mně taky.
Máš to?
- Jo. - Našel to.
Bože.
Podívej na moje ruce.
- Máš je rudé. - Jdeme.
Díky bohu.
To bylo směšný.
Voda je fakt studená. Zbavíme se bublinek.
- Já to udělám. - Nemusíme do vany.
Máš pravdu. Proč jsme to dělali?
Vypustíme vodu? To můžeme.
JE HLOUPOST NAKAŽLIVÁ?
To je tak snadné řešení.
- Máš pravdu. - Sakra.
- Tak jo. - Tady je!
- Vidíš ho? - Přímo tady.
- Zasekl se v odpadu. - Máš pravdu.
- Máme ho. - Bože.
Našli jsme ho.
- Kam patří? - Pasuje tam?
Zbývají dva dílky.
Prohledáme všechno.
- Nahoře se hrabali v prádle. - To dělat nechci.
Máme jiné věci na práci.
- Přesně. - Co to je?
Kim Min-džäův dům je zvláštní.
Asi měl dost peněz.
- Co je to? - Proboha.
Ten parchant.
- Sakra. - Proboha.
Ten parchant.
- Bože. - Co to je?
Proboha.
Jako matrjoška.
Už nebudou další dveře, že?
Bože. To je směšný.
- Sakra. Sehune. - Ano?
To není vtipný.
Jak je to široké?
- Dostaneš se tam? - Bože.
Dostaneš se tam?
Co si to Kim Min-džä vymyslel?
Možná tam bude zvířátko.
CO KDYŽ NĚCO VYSKOČÍ?
Zvedneme ji?
- Není to těžký. - Není to těžký.
Otevřeme ji?
Co je to?
Možná další nespočet krabic.
V každém pokoji je jeden dílek, ne?
Přesně.
Budeme je postupně otvírat. Dostaneme se až dolů.
- Kim Min-džä má zvláštní koníčky. - Je tam další krabice?
Udělal to sám?
Možná z ní něco vyskočí.
Zahrajeme si kámen, nůžky, papír?
Sehune, jsme bratři. Bratři.
- Měli bychom trpět společně. - Jdeme na to?
- Jo. - Tak jo.
- Fajn. - Bylo by zlé, kdyby trpěl jen jeden.
Máš pravdu.
- Co myslíš, že je bratrství? - Bratrství?
Myslím,
že bratrství je o sdíleném utrpení.
- A sdílení je dobré. - Máš pravdu.
- Takže kámen, nůžky, papír. - Opravdu?
Něco určitě vyskočí.
Kámen, nůžky, papír.
Fajn.
Otevřu to.
- Odsunul se. - Nevím, co z toho vyskočí.
Nemám z toho dobrý pocit.
Proboha.
S takovým množstvím krabic
tam bude víc než jeden dílek skládanky.
NEBUDE TO TAK SNADNÉ
Co je to?
„Do tohoto pokoje nesmí světlo.“
Už tu někdo byl?
- Bojím se. Půjdeme spolu. - Dobře.
TEMNÝ POKOJ?
- Je tu tma. - Co je to?
Můj bože.
Nic nevidím.
Ani já ne.
- Se-džong, to jsi ty? - Jo.
- Něco je tu na zdi. - Na zdi?
- Co je na zdi? - Co je to?
Vypínač.
Co je to?
- Co je to? Odkud to jde? - Děsí mě to.
Co je to?
Co se stalo?
- Vyděsilo mě to. - Co to bylo?
Co?
- Co? - Nedělej to.
Sakra.
Jsou tu vypínače...
Na zdech jsou vypínače.
Najděte je.
- Jeden z nich... - Některé budou falešné.
Proboha.
To je...
- Kdo je to? - To jsem já.
- Co? - Bože.
- Vyděsilo mě to. - Nesnáším ten zvuk.
- Se-džong, najdi vypínače. - Sakra.
- Vypínače. - Počkat.
- Nedělej to. - Co je tohle?
- To jsi ty, Se-džong? - Jo.
- Bojím se. - Na zdi jsou vypínače.
Zkoušel jsem podlahu...
Na podlaze nic není.
Kdo je tohle?
Co je to?
- Kdo je to? - Já.
Nic tu není.
Možná to není o hledání jednoho vypínače.
Možná je musíme zapnout všechny.
- Všechny? - Asi ano.
- Fajn. Zkusíme to? - Zkusíme to?
Tady...
No tak, ticho.
Tady jsou všechny zapnuté.
Tady už většina taky.
Tady jsou zapnuté.
- Všechny? - Asi ano.
- To je ono - Světlo svítí.
Bože.
- Proboha. - Tady je to.
- Jak jsi to věděla? - Bože.
- Tady je. - Jak jsi to věděla?
Předtím jsem něco ucítila.
- Bože. - Bože.
Co bychom si bez Min-jong počali?
- Byla by to katastrofa. - Ty nic neděláš.
- Poslyš. - Ano?
Až dokončíme tento případ, vrať se domů.
- Bože. - Bože můj.
Zbývá poslední dílek.
Je na čase...
Už by něco mělo vyskočit.
Bože.
Zůstaneme loajální.
Sakra...
To bylo upřímné.
Něco nám uteklo?
- Máte něco? - Ne, nic tu není.
- Ne? - Ne?
Strop je vážně nízký.
Jak to?
Vše jsme otevřeli, ale nic tu nebylo.
- Mám hlad. - Sehun říkal, že tu nemusí nic být.
Řekl jsem mu, že tu bude dílek.
Našli jste ho?
Zavři dveře.
- To bolí. - Nic tu není.
BYLA TO JEN LEST?
Fakt tu není.
Tady je!
- Je tu dílek skládanky. - Jo!
- Kde je? - Tady.
- Našel ho. - Nevěřím, že ho našel Čong-min.
- Dobrá práce. - Byl na dveřích.
Čong-mine, rádi bychom ven.
- Přímo tady. - Čong-mine.
Čong-mine, přestaň mluvit a vylez.
- Je tu zácpa. - Vylez už.
Je tu zácpa.
- Našli jsme všechny dílky. - Dobrá práce.
Máme všechny?
Co?
- Co? - Co se děje?
- Fuj. - Sezame, otevři se.
- Bože. - „Sezame, otevři se“?
Byly tu tajné dveře.
PŘED 3 MĚSÍCI
Co je to?
Co je to za místnost?
Byly to tajné dveře.
To musí být ta tajná místnost.
JE TO TAJNÁ MÍSTNOST, O KTERÉ SE MLUVILO NA ZÁZNAMU?
- Co? - Co je to?
- Hej. - Co?
- Je tu tělo. - Zase?
Kdo je to?
- Není to Stephanie? - Co?
Jmenuji se Stephanie Leeová.
- Stephanie Leeová? - Je mrtvá.
Vždy jsem z vás cítila krev...
STEPHANIE LEEOVÁ
- Bože. - Proboha.
- Ach jo. - Tohle je ten pokoj.
Tajný pokoj.
- Nejspíš byla otrávena. - To byla.
An I-kwon říkal, že si Květinový vrah vzal dva jedy.
- Teď použil jeden. - Na ni.
- Použil ho. - Jo.
POKUD HO POUŽIL NA STEPHANII,
PRO KOHO CHYSTÁ TEN DRUHÝ?
- Co je to za květiny? - Květinový vrah.
- Jsou tu různé květiny. - Hele.
- Co je to? - „An Nä-sang, vědec.“
„Čo Han-na, herečka.“
Proboha.
Píše se tu: „Někteří tvrdí, že je
moderní Robin Hood, co přináší spravedlnost
vysoce postaveným úředníkům, kteří ničí životy obyvatel.“
Kdo to napsal? „Zpochybnění autority“?
Jun Čong-hun dostal e-mail o své roli.
A od stejného odesílatele.
- Co je to? - Co jsi našel?
- Je tu poznámka. - Co?
„Vůdce Vraždologie je policista.“
- Kim Min-džä. - Kim Min-džä.
DNES RÁNO
To mi neublíží.
Stejně se s ním setkám.
- Kim Min-džä. - Kim Min-džä.
Kim Min-džä.
Proto ji zabil.
Dozvěděla se pravdu.
To je vážně...
- Počkat. - Co?
- Je tu poznámka. - Co?
- Ve vlasech? - Ve vlasech?
„Vraždologie.“
To znamená, že „Zpochybnění autority“
je vůdce Vraždologie.
- Jo. - Jo.
To znamená, že podezřelý
Kim Min-džä,
- je náš člověk. - Přesně tak.
Tenhle blok.
Od loňského listopadu
zaznamenával schůzky se svými oběťmi.
- Poslední strana... - Je utržená.
- Min-jong. - Je utržená.
Ta poznámka...
ODPOVÍDÁ TO POZNÁMCE NA TĚLE TCHÄ HANG-HOA
Vzpomínáš na místo, kde byl pomocník Traviče?
POSLEDNÍ SCÉNA BĚHEM ZKOUŠKY
BUDU HRÁT ROLI KVĚTINOVÉHO VRAHA
Zabil ho Kim Min-džä během zkoušky?
10 MINUT PŘED VYSTOUPENÍM
Proč ses tak zmocnil něčeho, čeho jsi neměl?
Takže tvůj telefon je v obchodě?
Co to bylo?
Prohledáme to tu.
Co je to?
- Je mrtvý? - Je mrtvý!
- Je vážně mrtvý? - Vážně?
Musí tu být víc stop.
Prohledáme to tu?
- Co? - Co?
Jsou tu mobily.
- Patří Kimovi? - Čí jsou?
- Jsou dva? - Jsou tam dva telefony?
Co?
Je tu fotka zajatého Jun Čong-huna.
- Co? - Zajatého?
- Kdy? Teď? - Jo.
Proč se to děje?
- Je i tady. - Co?
Jsou to různá místa.
Je to jiný člověk?
- Je tam časovač. - Dvě hodiny.
- Dvě hodiny.
A taky květiny.
Je to varování.
To znamená, že nás tady někdo sleduje.
Tady je kamera.
Je tu kamera.
Už ji našli.
Jsou lepší, než jsem čekal.
Už brzy se s ním setkám.
- Je tu kamera. - Sleduje nás
- odněkud. - Nejspíš ano.
Jak může být na dvou místech?
- Chtěl nás zmást. - Asi.
Je buď na univerzitě Sahmyook nebo Kyunghee.
A co časovač?
- Musíme spěchat. - Dvě hodiny.
Rozdělíme se na dvě skupiny.
My půjdeme na Sahmyook.
- Jdeme. - Jdeme.
- Hraje si s námi. - To je pravda.
Musíme Jun Čong-huna zachránit, že jo?
To musíme.
Díky němu získáme důkaz.
- Jo. - Jo.
Důkaz proti vrahovi.
Jun Čong-hun nám může říct,
jestli ho uvěznil
- Kim Min-džä. - Jsem si tím jistý.
Abychom ho našli, musíme Jun Čong-huna
- zachránit. - Jo.
Přesně. Jestli zemře, bude po všem.
Dávejte pozor, blížíme se do finále.
- Byly tam dva obrázky, že? - Jo.
- Na těch obrázcích - Nejsou tam nápovědy?
musí být nějaké nápovědy.
Podívám se na to.
To jsou květiny?
Vypadají jako pažitka.
To budou květiny.
- Vážně? - Jo.
Jsou i na druhém obrázku?
- Jsou tu jiné. - Jaké to jsou?
- Jsou žluté. - Nemám tušení.
- Tulipány? - Vypadají jako tulipány.
Možná bychom se měli podívat na jejich význam.
Přesně. Květinovému vrahovi na tom záleželo.
CHYTIT KVĚTINOVÉHO VRAHA
STEPHANIE LEEOVÁ: MRTVÁ
KIM MIN-DŽÄ: VRAH
KDE JE JUN ČONG-HUN?
- Knihovna. - Myslím, že jsme tu.
Jsme tady.
- Jsme na místě. - Jo.
- Knihovna. - Jo.
To bude ono. Knihovna.
Hej, to je...
Pokud tam budou studenti...
Kde je?
- „Rejstřík.“ Tady je to. - To je ono.
REJSTŘÍK
- Tady to bylo focené. - Ale není tady.
Co se stalo?
Není tu.
- Je to přímo tady. - Je tu zpráva.
Co?
JE TU ZPRÁVA
- Co je to? - „C.“
„I děleno C je C.
D krát B je H.“
- Bolí mě hlava. - Bože.
- Bolí mě hlava. - Už mi to nemyslí.
Mám to. I je devět a C je tři.
D je čtyři, B je dva a H je osm.
- Pořadí v abecedě. - Jo.
Jsi dobrá. Jako kdybys to sama vymyslela.
Nemáš v tom prsty?
PODEZŘENÍ NARŮSTÁ
Vážně, vymýšlela jsi to ty?
Jak jsi na to přišla tak rychle?
- Bože. - Podívej.
C vynásobeno C je I.
- A, B, C. Tři. - A, B. Raz, dva.
- Deset. - Musíme vyřešit tuhle část.
- Tři. - Tři.
- A, B, C, D, E, F, G, H. - Tak to je?
- Osm. - H je osm.
- Raz, dva. - Raz, dva, sedm.
- A, B, C, D. - Sedm.
- To je ono. - Co je to?
- Kniha. - Kniha.
- Přesně. - Kniha.
- Číslo knihy. - Jo?
- Číslo knihy. - Je to 38889127.
Tady je to?
- Vědecké centrum. - Vědecké?
Jo, vědecké centrum.
3. VĚDECKÉ CENTRUM
Jdeme dovnitř.
Kam musíme jít?
Je to jasné. Na fotce byly chemikálie.
- Byla to laboratoř. - Jasně.
Jdeme tam.
Kde je?
- Výzkumná laboratoř. - Něco takového.
Klinická výzkumná laboratoř.
- Laborka... - Jun Čong-hun.
- Kde? - Jeho laboratoř.
Jun Čong-hun.
Jeho soukromá laborka?
- Sakra. - Jun Čong-hune!
Jun Čong-hune!
Co?
NAŠLI JUN ČONG-HUNA
Co?
- Co? - Jste v pořádku?
- Co? - Co se stalo?
Sundej mu pásku z pusy.
Co se stalo?
- Kim Min-džä. - Kdo?
- Kim Min-džä? - Kim Min-džä?
- Seržant Kim... Jed. - Co?
Znáte ten jed.
Víte moc dobře, co bude následovat.
A je to.
Co máme dělat?
- Kolik uteklo času? - Co s tím?
Co máme dělat? Ten jed...
- Protijed. - Kde je protijed?
- Tam.
- Kde? - Tam.
- Tady? - Jsou tam protijedy.
- Kde? - Co?
Je jich tu moc.
Máme ho připravit?
- Ano. - Máme ho připravit?
- Musíte je ochutnat. - Co?
- Sladkou tekutinu. - Sladkou?
- Kyselou tekutinu. - Sladkou a kyselou.
- Tekutinu bez chuti. - Bez chuti.
- Dobře, chápu. - Zachraňte mě.
- Špatně vidí. - Jeho oči...
Nemáme moc času.
Devět minut a 20 vteřin. Rychle.
- Sladká a kyselá. - Jo.
Sladká, kyselá a bez chuti.
„Wife?“ Co je to?
„Soft, safe...“
Počkejte. Na tabuli jsou vzorce.
INSTRUKCE PRO PŘÍPRAVU PROTIJEDU?
Přijdeme na to.
Musíme přijít na význam anglických slov.
Napijeme se.
- Chceš je ochutnávat? - Musíme namíchat
sladkou, kyselou a bez chuti.
Ochutnáme to. Zkus tuhle.
- Počkej. - Co to může být?
Proč mi to dáváš?
HLUPÁK SI NECHCE UŠPINIT RUCE
- Jak to chutná? - Jak?
Nijak.
- Bez chuti. - Bez chuti?
Budu je ochutnávat.
- Pokračuj. - Dobře.
Co je to za chuť?
Bože.
Počkej. Tímhle tempem nás to zabije.
Kolik máme času? Jen sedm a půl minuty.
- Je to 38889127. - Je tu sklep.
- Je to 388... - 38889127.
Dobře, 38... aha, tady se začíná trojkou.
Tady je 328...
Tady je 384...
A 387...
- Máš to? - Tady, 388...
- Tady to je 89127. - Máš to?
Je to 38889127.
Malé klíče otevírají velké dveře.
Co je to?
- Co to je? - Netuším.
- To je... - Z polaroidu.
- Noviny. - Je to štos novin.
Jo.
Myslím, že bychom měli najít další takovou fotku.
Čä-uku. Sehune. Pojďte sem.
- Je to tady? - Jo.
- Co je to? - Máš něco?
- Je to tady. - Tady.
- Proboha. - To jsem nečekala.
Musíme je projít po jednom?
To potrvá věčnost.
Možná to bude vložené mezi.
MŮŽE TU BÝT VODÍTKO
Ten parchant Kim Min-džä.
Musíme dávat pozor.
Musíme projít všechno.
- To je tíha. - Tady to je.
Co je to?
MÁME DALŠÍ FOTKU
Ukazuje to další místo.
- Kde to je? - Fotky se dají spojit.
Podívej.
Co je to za místo?
- Tady. - Tady je.
- Našli jste? - Jo.
- Tady je. - Co?
Místnost s hodinami.
Tady... počkat, kde jsou hodiny?
Tady.
- Máš to? - Našli jsme to.
Musí tu být další fotka.
Přesně.
V MÍSTNOSTI MUSÍ BÝT DALŠÍ FOTKA
Hele.
DETEKTIV AN TO NAŠEL
- Fajn. - Spojíme obrázky.
- Tenhle je poslední. - Nemá už římské číslice.
Římské číslice...
Není tu další místo.
Máme je převést na čísla?
Tři, pět, devět.
- Tři, pět, devět. - Místnost 359?
- To bude místnost 359, že? - Jo, 359.
Přesně.
- Tady je to. - Rychle.
- Kdo je to? - Je tam někdo?
NĚKDO JE SVÁZANÝ
Jun Čong-hune.
Nenašli jsme ty přísady.
Řekněte nám víc.
Prosím.
- H. - H?
- Q. - H, Q.
- Y. - H, Q, Y?
- Co dál? - Růžová.
- Růžová.
H, Q, Y, růžová.
Zbývá jen pět minut.
- Na lahvičkách jsou 4 slova. - Soustřeď se.
Čtyři slova.
H, Q a Y můžou být první písmena.
H, Q, Y, růžová?
H, Q, Y.
Tahle začíná na H. Half.
- H. - H?
Je to ono?
CHUŤ JE LAHODNÁ
Co je H, Q, Y?
Je to vážně nápověda?
Musíme ho zachránit.
- Zbývají tři minuty. - Jen tři.
H, Q, Y. Napadá vás něco?
Co když to nenajdeme?
Budu hledat růžovou.
Možná musíme smíchat tekutiny.
- Bude výsledek růžový? - Možná ano.
H, Q, Y. Možná je musíme smíchat a získáme růžový protijed.
- Je to ono? Když smícháme tři, - Do toho.
- bude to růžové. - Míchej.
- Červená. - Červená.
- Smícháme to.
- Oranžová. - Jako grapefruit.
Je tu bílá. Po smíchání to bude růžové.
- Není to růžové? - Je to růžová.
Dáme mu to?
Jun Čong-hune, proberte se.
- Dej mu to. - Je to růžové.
- Ne? - Ne?
Nemyslím, že to je protijed.
- Asi to není protijed. - H, Q, Y.
Možná už neví, protože ztrácí vědomí.
- H, Q, Y. - Prosím?
- Umírám. - Umíráte?
JUN ČONG-HUN ZTRÁCÍ VĚDOMÍ
Jun Čong-hune?
Tady je.
Našli jsme ho včas.
- Jun Čong-hune. - Co?
- Kdo je to? - Kdo je to?
Kdo to je?
- Hej. - Počkat.
Detektive Ane?
O co tu jde?
DETEKTIV IM WON-HEE
Kdo jste? Jste detektiv?
Zpochybňujete mou autoritu?
Zpátky.
- Co tu děláte? - Já...
Kim Min-džä mě svázal.
Byl to Kim Min-džä.
Přezdívka Květinového vraha
- je „Zpochybnění autority.“ - Jo.
Když jsme ho poprvé viděli, mluvil o zpochybňování autority.
To ano. A co má být?
Myslel jsem, že jsi zapletený
- do zločinu. - Já jsem „Zpochybnění autority.“
- Co? - Já založil Vraždologii.
- Prosím? - Už to chápete?
DETEKTIV IM WON-HEE JE VŮDCE VRAŽDOLOGIE
Během tajného vyšetřování
jsem nabyl podezření, že Květinový vrah je v řadách policie.
Hledal jsem někoho, komu můžu věřit.
Psycholožka Stephanie Leeová se dokonale hodila.
Vyšetřovala Jun Čong-huna poté, co vypátral její minulost
a objevila jeho nelegální obchody s Tchä Hang-honem.
Proč mě...
Proto jsem vytvořil web Vraždologie,
abych vylákal Květinového vraha.
Nahodíme udičku.
NÁVNADA NA KVĚTINOVÉHO VRAHA
Stephanie Leeová si byla jistá,
že Květinový vrah bude jednat.
Vy taky hledáte Květinového vraha?
Podle našich důkazů je to Kim Min-džä.
- Kde je Kim Min-džä. - Kim Min-džä.
Kim Min-džä
do mého těla vpravil jed.
Zavoláme záchranku.
Ne, dojedu do nemocnice sám.
Tak rychle, řekněte nám zbytek.
Jste ještě bezcitnější, než se zdáte.
- Chci říct... - Chcete jen slyšet závěr.
Čekal jsem od vás víc.
Máte v těle jed. Jeďte do nemocnice
- nebo nám pomozte chytit vraha. - Byl jsem sám.
- Rychle. - Takže...
Musíme ho najít, kvůli protijedu.
Chápu.
Měl jsem se tu setkat se Stephanií Leeovou.
- Takový byl plán. - Ale...
- Kde je Stephanie? - Je mrtvá.
Co?
Byla otrávena.
- Stephanie Leeová? - Otrávená?
Tady je její laptop.
- Opravdu? - Uvnitř
najdete všechny její poznámky.
- Detektive Ime, jeďte do nemocnice. - Provedu.
My chytíme Kima pomocí informací z počítače.
Bože.
Potřebuju nápady na heslo.
- Zkus „zpochybnění autority“. - Už se stalo.
- Šlo to? - Ne.
Zkusila jsi „Stephanie Leeová“?
- Nefunguje. - A co „Čong-a“?
ZAMČENO
NESPRÁVNÉ HESLO
Stephaniino heslo...
Psycholožka.
Ta poznámka.
U JEJÍHO TĚLA BYLA POZNÁMKA
„Vraždologie.“
Funguje to.
- Chtěla, abychom našli její počítač. - Nechala
- nám své heslo. - Myslela, že její počítač
- najdeme. - Proto tam bylo.
- Případ Květinového vraha. - Zpráva.
- Od případu herečky... - Máš pravdu.
PŘÍPAD KVĚTINOVÉHO VRAHA
Jed.
Stephanie věděla všechno.
Měla informace o Tchä Hang-honovi.
„Na doporučení detektiva Ima
se mnou začal spolupracovat seržant Kim.
Pozvala jsem detektivní tým, který mě zaujal.“
Setkali jsme se na té akci.
Věřila nám.
„Přijdou na něco?“
PŘÍPAD KVĚTINOVÉHO VRAHA
Mělo nám to dojít dřív. Stephanie by...
Co je to za zvuk?
- Co? - Co je to za zvuk?
ZAČAL ZVONIT PODEZŘELÝ ALARM
- Je to ze skříňky? - Co?
Máme minutu a půl.
H, Q, Y. Není tu žádné slovo na Q.
Co je H, Q, Y?
Q. Tady je.
- Máš Q? - Q.
- Q.
Všechna čtyři slova musí mít to písmeno.
- H, Q, Y. - Něco máme.
- Co? - Q ve všech slovech.
- Q. - Q.
- Takže... - Q.
- Čtyři slova s H. - Musí tu něco být.
- Jo. - Hledejte.
- Budu hledat Y. - A já H.
Počkat. Všechna slova...
MUSÍME NAJÍT H A Y
- Mám to. Mám další. Mám Y. - Ukaž.
Y.
- Podívej se na časovač. - Zbývá 40 vteřin.
- Rychle. - H.
- H.
Nevidím to.
- Ještě 30 vteřin. - To je Q a Y?
- Smíchám je. - Rychle.
VZNIKNE PO SMÍCHÁNÍ RŮŽOVÝ PROTIJED?
- Jsme na správné cestě. - To je ono.
Zbývá poslední.
- Kolik máme času? - H.
Deset vteřin.
- Všechna slova s H. - Jo.
Nevidím nic s H.
- Tady je. Mám to. - Tady.
- Jun Čong-hune. - Co?
ČAS VYPRŠEL
Jun Čong-hune.
Nedýchá.
Jun Čong-hune.
- Je mrtvý? - Zemřel.
Je mrtvý.
- Připravili jsme protijed. - Bože.
Zbývalo jen deset vteřin.
- Co je to? - Co?
Je bezpečné to otevřít?
Snad to nevybouchne.
- Co? - Tablet?
- Jsou tu videa. - Květiny.
Hledáte mě?
- To je on. - Jsem v komplexu Namjangdžu.
Jsem na jednom z těchto míst. Přijďte si pro mě.
Když zavoláte policii,
ostatních šest zemře.
- Dalších šest? - Myslete na to.
Jsou to různá místa?
Na každém místě musí být někdo v zajetí.
- Takže... - Není to Kim Min-džä?
Je na jednom z těch míst.
To bude zpráva pro každého člena.
- Na každého jedno rukojmí. - Nesjpíš.
Myslím, že si každý musí vybrat květinu.
- Máš pravdu. Každá květina - Ty kytky...
- má smysl. - Přesně.
- Musí mít nějaký smysl. - Dokážeš je pojmenovat?
Ne, to ne.
Je tu sedm videí a my jsme jen tři.
- Vyber si jedno. - Každý si vybere jedno.
- Dobře. - Kam půjdeš?
Já? Co si mám vybrat?
Já si beru tu žlutou uprostřed.
Žlutou květinu.
Já si beru tuhle.
- Tuhle? - Dobře.
- Měl bys jít sem. - Fajn.
- Jdeme. - Průmyslový komplex.
- Komplex Namjangdžu. - Jo.
Komplex Namjangdžu.
SEDM KVĚTIN, JE KVĚTINOVÝ VRAH POLDA?
V laboratoři
mi Jun Čong-hun před smrtí něco řekl.
Nemyslel si, že Kim Min-džä je Květinový vrah,
ale byl.
- Nejdřív si to nemyslel. - Ne.
Podezřívám
Kim Min-džäa.
I když byl Jun Čong-hun jeho asistent...
- Nevěděl, kdo je kdo. - Přesně.
Nevěděl, do čeho se zapletl.
Náš člověk je každopádně
Kim Min-džä.
NAMJANGDŽU, KJONGGI
- Tady je to. - Slunečnice.
- Kde? - Jsme tady.
Kde je? Půjdeme tudy?
Musíme ho rychle chytit.
Kde je?
Tohle bude průmyslový komplex.
Je to tu divné.
JE TO DĚSIVÉ I ZA SVĚTLA
Tady je rozcestí.
- Půjdeme tudy. - Dobře.
- Tudy. - Fajn.
Je ta značka důležitá?
- Tady je květina. - Je tu květina.
- Co je to? - Tulipán.
Je to jedna z těch, co jsme vybrali?
- Nebyl tam tulipán. - Ne.
- Půjdeme nejdřív sem. - Fajn.
Asi musíme hledat malby květin.
Chce, abychom šli po značkách. Volá si nás.
- Bude to na místech, kam můžeme jít? - Asi.
- Že? - Jo.
Když najdeme naši květinu, musíme vstoupit.
- Jo. - Bože.
- Můžeme poslat Se-džong samotnou? - Vážně.
Je to tu strašidelný.
Mám husí kůži už jen z pomyšlení, že ho tu potkáme.
- Je to tu děsivý. - A zvláštní.
Co je to za místo? Vůbec to neznám.
Zavoláme ostatním?
Musíme ta místa rychle najít.
- Rozdělíme se. - Dobře.
- Fajn. - Je to větší, než jsem myslel.
Vážně rozlehlé.
- Uvidíme se brzy. - Zavolej, kdyby něco.
Dobře.
Nelíbí se mi to.
Lilie. To není moje květina.
Kde je?
Ani jako agent
jsem nechodil na taková děsivá místa.
Čong-mine.
Se-džong.
Sung-gi.
Zvládne to Sung-gi sám?
Určitě.
Kde je květinová malba?
Ten hajzl Kim Min-džä.
Kam mám jít? Viděl jsi něco?
Tudy? Mám jít tudy?
VŽDY DÁ NA RADY OSTATNÍCH, I PSŮ
Mám jít tudy?
Sem nahoru?
To je ono.
Vypadá to podobně.
Barva je podobná. To bude ono.
Mám to. Jsem na správném místě.
Počkat. Mám jít dovnitř?
Sakra. To se mi nezdá. Je to strašidelný.
Fakt strašidelný.
Je tu někdo? Haló?
HLUPÁK SE CÍTÍ V NEBEZPEČÍ
Co je to?
Tady je má květina.
To je moje kytka.
Mám jít nahoru?
SASANKA
Ta červená je moje.
To je ona.
Mám jít nahoru?
NETÝKAVKA
Co?
To je moje kytka.
LUPINA
Žlutá je moje.
Co? Je to Kim Min-džä?
ZDÁ SE, ŽE NĚKDO JE UVNITŘ
Tady je to.
Jsem tu správně?
PUPALKA ČTYŘKŘÍDLÁ
NAMJANGDŽU, PROVINCIE KJONGGI
To je ono.
TUBERÓZA
Bože, to je...
SPOUSTA KLÍČŮ
Co je to?
Mám najít správný klíč?
Co je to za čísla?
Co je to?
Raz, dva, tři, čtyři... je tu stovka klíčů.
Musím otevřít ten zámek.
Místo otazníku musím dosadit číslo klíče.
Jak najdu ten správný?
Slyším zvuk.
Je tam někdo?
Vidím někoho na židli.
Pracuju na tom. Vydržte.
Dobře? Vydržte.
ZDÁ SE, ŽE NĚKDO JE SVÁZANÝ
Bože. Hádanky až do konce.
Devět, čtyři, osm, dvacet pět.
Jaký je vzorec?
Musím na to přijít.
Dvacet jedna, tři, šest.
Když to sečtu, vyjde 30. Ale číslo je 56.
A 13. Celkem 21, ale číslo je 25.
Musím s tím pohnout.
Ten zmetek Kim Min-džä.
- Haló? - Ahoj.
- Máš hádanku, co? - Jo.
- Co máš ty? - Pošli mi fotku.
Pošlu ti svou. Pomůžeme si navzájem.
Fajn, pošlu ti fotku.
Dobře.
Dokáže to Sehun rozlousknout?
Co? Je to stejná hádanka.
Je tam 21, 3, 6, 9, 4, 8, 17, 2 a 11.
Jen první sloupec se liší.
Máme stejnou hádanku.
- Vážně? - Jen první sloupec se liší.
- Jsou hádanky stejné? - Vážně?
Když to jeden z nás rozlouskne, získáme odpověď.
Stačí, když to vyřeší jeden z nás.
No tak. Co je to?
Dva a třicet čtyři.
Zkusím na to přijít sám.
Neměl bych tak spoléhat na ostatní.
Nedokážu to.
Zeptám se Min-jong.
TO JE CELÝ ČONG-MIN
Nezvedá to.
Mám zmeškaný hovor od Čä-uka.
- Čong-mine. - Ano?
- Vydrž, mám práci. - Čä-uku, přišel jsi na to?
Sakra práce.
Dva krát sedm je čtrnáct. Třicet čtyři...
Pro 23... když 17 vynásobím 2, dostanu 34.
Když odečtu 11, dostanu 23.
Takže, 4 krát 9 je 36.
Když odečtu 8, mám 28.
Ale má to být 25.
Když od 63 odečtu 6, mám 57.
Číslo se liší.
O jednu.
Kdybych přišel na rozdíl tady...
Takže... 88.
Zeptám se Sung-giho.
- Čong-mine. - Máš to?
Ještě ne.
- A ty? - Co budeš dělat?
- Je to těžký. - Já to mám.
Jak se ti to povedlo?
- Nemyslím, že na to máš. - Ale jistě, že mám.
Pán je sebejistej. Tak fajn. Zkus na to přijít.
Bože. Nikdo to ještě nemá.
Prostě zkusím všechny klíče.
Co?
Tenhle nepasuje. To mě štve.
Stydím se za sebe.
Ale vydržím a budu to zkoušet dál.
Dokud se netrefím.
Mé tělo trpí pro nedostatek inteligence.
Měl jsem se víc učit.
Stydím se za sebe.
Počkat.
Ale ne. To nedává smysl.
Jde o kruhy.
Tenhle sloupec má tři, takže mínus tři.
Proto je dole 25.
Devítka má jeden a osmička dva, takže celkem tři.
Šestka má jeden, takže tady jen jeden.
A 20 má jeden, takže tady jeden.
Jeden kruh.
Takže je to 87.
Dobře, 81, 82, 83, 84, 85, 86, 87.
JE TO SPRÁVNÁ DEDUKCE?
Kime, ty šmejde. Počkej, až tě chytím.
To je ono.
Řeknu to ostatním.
Dokázal jsem to!
Dokázal!
Vyřešil jsem hádanku.
Jak to mám přejít?
Jak...
Jak to mám...
Sakra.
Bože, skoro jsem umřel.
Kim Min-džä.
Kdo je to?
Kim Min-džä?
NĚKDO JE V MÍSTNOSTI
Jste tady?
Seržante Kime.
Co?
JE TO KIM MIN-DŽÄ?
Promiňte.
Seržant Kim Min-džä?
Promiňte.
Kim Min-džä.
Co? Jste v pořádku?
Co? Kim Min-džä.
Kim Min-džä...
Haló.
Co?
- Kdo je to? - Lekla jsem se.
Je to figurína.
Co?
Haló.
FIGURÍNÁ MÁ V RUCE ZPRÁVU
Co?
„Zázrak z Peru znamená ,zbabělec.‘“
„Netýkavka znamená ,nedotýkat se.‘“
„Žlutý hyacint znamená ,soutěž.‘“
Seržante Kime.
Kim Min-džä.
- Kim Min-džä. - Kim Min-džä.
„Sasanka znamená ,zradu.‘
Ty nejsi Květinový vrah.“
CO TO ZNAMENÁ?
Samozřejmě, že nejsem.
„Lupina znamená ,hamižnost.‘
Ty nejsi Květinový vrah.“
Já ho tu chci najít.
Proč se tu píše, že já nejsem on?
Kim Min-džä.
TVÁŘÍ V TVÁŘ KIMOVI
Je to trik, jak ho najít?
Stůj. Detektivní tým je na cestě.
- Stůj. - Přestaň.
To ne.
Jsi to ty.
„Ty nejsi Květinový vrah.“
Je Květinový vrah mezi námi?
Tak dobrá.
Ty jsi mě zavolal.
Dostal jsem tvou pozvánku.
Zaujal jsi mě se slunečnicí.
Pak ta oranžová květina na obrázku Jun Čong-huna
a květina, která mě sem přivedla.
Všechny znamenají „čekám“.
Byla to jasná pozvánka.
Upřímně jsem překvapen.
POUŽIL KVĚTINY JAKO NÁVNADU
Víš toho o mně dost.
To znamená, že jeden z nás je vrah.
Musíme se sejít.
Lidi!
- Co? - Čä-uku!
- Jdu dolů.
- Rychle. - Chybí Sung-gi.
Hledejte jeho květinu. Je žlutá.
- Tady je. - To je ona.
To je ono.
Je to ta kytka?
Šamanka říkala, že z nás cítí krev.
Mám husí kůži.
Někdo kolem vás
je vrah.
Vrah.
Je uvnitř.
- Sung-gi. - Sung-gi.
Co je to?
- Detektive I. - Jsou tu další dveře.
- Další dveře. - Sung-gi.
Sung-gi.
ÚKRYT KVĚTINOVÉHO VRAHA
Není zamčeno.
- Detektive I. - Co?
Co?
- Co je to? - To je stejný scénář.
TAK ZABIL POLITIKA
- Kdo je to? - Sung-gi?
Je to Sung-gi?
- Kdo je to? - Co?
- Kim Min-džä? - Je to Kim?
Kim Min-džä.
Co vám tak trvalo?
Dovolte, abych se představil.
Tohle je napodobitel Květinového vraha,
Kim Min-džä.
NAPODOBITEL?
Já jsem ten,
kterého jste tak hledali.
Květinový vrah.
Šťastný konec.
Budu si pamatovat své poslední dílo.
- Hej! - Ty hajzle!
- Co? - Sakra!
Do háje.
- Jste překvapení. - Sung-gi,
- co to znamená? - Nejsem detektiv.
Není detektiv, je to vrah.
- Proboha. - Ty šmejde!
- Vybral jsi tu kytku úmyslně? - Bože.
Jsi to ty.
Jak jsi věděl, že jsem součást týmu?
Vzpomínáš na případ bohaté rodiny?
Tvé textovky jsou stejné.
PAN ČI MĚL SYNA...
Když jsem četl zprávu,
došlo mi, kdo jsi.
Při psaní mám jeden zlozvyk.
Tenhle chlap na to přišel
a použil to jako důkaz.
Sehun mě mohl odhalit jako první.
Vzpomínáte si na případ bohaté rodiny?
- Sung-gi. - Ahoj.
- Dostal jsem zprávu. - Ano?
V té textovce
je vše vidět.
- Používá tečky... - Tečky.
Bohužel, Sehuna to nenapadlo.
Jak jsi mohl...
Na tabuli byly pomlčky a tečky.
- Co? - Jste v pořádku?
Kdybyste je převedli na písmena, dostali byste
C, O, M, E, H, E, R, E.
Min-jong, ty umíš anglicky.
- Co to znamená? - „Pojď sem.“
„Přijď za mnou.“
Takže ty jsi mě přivolal,
protože mě obdivuješ?
Neměl jsi přestávat.
Nechal jsem zprávu, že končím.
KIM MIN-DŽÄ BYL OBDIVOVATEL KVĚTINOVÉHO VRAHA
Květinový vrah? Co ta kytka znamená?
„Šťastný konec“?
Konec?
CHTĚL HO PŘIVÉST ZPĚT
Proč?
ZJISTIL, ŽE JE V DETEKTIVNÍM TÝMU
Co mám teď dělat?
A NALÁKAL HO DO PRŮMYSLOVÉHO KOMPLEXU
Když skončíš, už to nebude zábava.
Vydával se za mě a napodoboval mé zprávy.
Byla to impozantní snaha.
Jak jste mohli být tak slepí?
- Ty hajzle. - Vybral jsi tu květinu úmyslně?
Bral jsem tě jako mladšího bratra!
Jak můžeš?
Ne. Ticho.
- Bože. - Ticho.
Zejména při setkání Vraždologie
jste narazili na kupu informací.
Žádné tam nebyly!
Našel jsem tenhle prsten.
Jun Čong-hun prodal svíčku, vzpomínáte?
Uvnitř byl prsten, který jsem omylem upustil.
Tchä Hang-ho jen odebral jed
a přinesl to na setkání Vraždologie.
Pro jistotu jsem se podíval...
Kdybyste dávali víc pozor, byl by to problém.
Vzpomínáte, co jsem měl na sobě při prvním setkání?
Pořádáte kouzelnické vystoupení?
Vytáhne odněkud holuba?
Na setkání Vraždologie
byl ten klobouk v šatně před vystoupením.
Byl to stejný klobouk použitý při vraždě
na kouzelnickém vystoupení.
Aby si ho kouzelník nemohl vzít,
skrýval jsem ho pod šaty celý den.
Neměli jste tušení, co?
Díky vaší hlouposti
jsem mohl klobouk v klidu odnést.
- Bože. - Sakra.
A Čong-mine, vzpomínáš, jak jsi mi volal?
- Čong-mine. - Máš to?
- Je to těžký. - Já to mám.
Jak se ti to povedlo?
Tak fajn. Zkus na to přijít.
Snaží se tě chytit.
- Co se stalo Kimovi? - Je mrtvý?
Co se stalo Kimovi?
Je Kim Min-džä mrtvý?
Kim Min-džäe!
Můj drahý napodobitel
se sám chytil do pasti.
Stálo ti za to zabít všechny lidi, jen abys mě přilákal?
Rád bych se podíval za ty dveře.
Fajn. Pak mi řekneš víc.
Pojď dál. Musíš být zvědavý.
Poprvé svůj úkryt někomu ukážu.
Ber to jako poctu.
Takže,
už ses probral?
To je ono. Takhle by se zachoval Květinový vrah.
Víš, jsem zklamaný.
Měl jsi to čekat, když jsi mě sem zavolal.
Jsem zklamaný!
Jed, který máš v sobě
se jmenuje VX.
Znáš ho, že?
Jen kapka na tvé kůži
tě může zabít.
Tak silný ten jed je.
Ale to jistě víš.
Bože. Krev není moje silná stránka.
Nesnáším ji.
To ti nikdy nedošlo.
Proto tě naučím,
jak podlehnout smrti.
Těším se na to.
- Kim zemře? - Je to hajzl.
- Dám vám šanci. - Jakou?
Jen tak ho zabít není zábava.
- Co? - Vidíte ta kola na zdi?
Jo.
- Když je přesunete... - Na tu zeď?
...a roztočíte, voda se zastaví.
Když je přesuneme a roztočíme?
Tři minuty.
Nechci ho poslouchat.
Počkej, dokud to nevyřešíme!
- Sakra. - Musíme je přendat.
Dej mi to malé.
Se-džong, to malé.
- Co máme dělat? - To nejmenší.
Velké bude tady.
Všechna se musí otáčet.
Se-džong, nechceš zabít dalšího člověka, že?
- Zmlkni. - Tři minuty.
- Sakra. - Bože.
- Já ho... - Spěchejte.
- Tohle... - Musí zapadnout.
Musí do sebe zapadnout.
Tahle dvě musí být spojená.
Dostal nás.
Velké by mělo být tady.
Je tady.
Ne, to není ono.
- Už jen minuta. - Sakra.
Vaše ubohé schopnosti připraví o život
- dalšího člověka. - Máme to.
- Víte co? - Zmlkni.
Zbývá 30 vteřin.
- Počkat. - Patří to sem?
Tahle dvě musí být spojená.
- Tady. - To není ono.
Není právě v dobrém stavu.
Vydržte.
To je špatně. Musíme Kima zachránit.
Měli by sledovat tvé poslední chvíle.
- Tyhle nezapadají. - Vydržte.
- Dej to sem. - Bylo to tady.
- A tohle... - Stůj.
Počkat. Ta kola...
Počkat.
Počkat!
- Proboha. - Vyměň tahle dvě.
- Dejte nám další tři minuty. - Počkat.
- Vydržte, Kime. - Musíme něco udělat.
- Zemřel. - Je mrtvý.
- Vy nezklamete. - Proboha.
KIM MIN-DŽÄ TAKÉ ZEMŘEL
Vy nikdy nezklamete.
Nezachránili jste vůbec nikoho.
Jednou tě chytíme.
- Na to nemáte. - Musíme ho dostat.
Bože.
JE PŘÍMO PŘED NÁMI, ALE NEMŮŽEME NIC DĚLAT
Bavilo mě to.
Vážně mě to bavilo.
- Hej! - Jo.
- A je čas na velké finále. - Květina, kterou nechal na těle K.
Šťastný konec.
NECHAL NA MÍSTĚ DOSNU, COŽ ZNAMENÁ ŠŤASTNÝ KONEC
Proboha.
- Nemůžeme něco udělat? - I Sung-gi!
Hej!
Odchází?
To mě tak štve!
- Proč zabil Kima? - Bože.
Jakou má spojitost s K?
Proč to začalo s K?
Kim Min-džä...
Měli bychom zastavit vodu.
To jo.
Fajn, tohle by mělo jít sem.
To bílé.
Nemáme dost času.
- Fajn. - Roztoč je.
Máme to.
Dost.
Proboha.
JEDOVATÝ DÉŠŤ KONEČNĚ PŘESTAL
I Sung-gi, ty hajzle. Musíme ho chytit.
- Dostanu ho. - Chytíme ho.
Dostanu ho. Stůj co stůj.
KIM MIN-DŽÄ SE CHOVÁ PODEZŘELE
KVĚTINOVÝ VRAH NIKDY NEDÁ OBĚTEM ŠANCI PŘEŽÍT
KAŽDÝ ZLOČINEC
Můj klobouk.
NECHÁVÁ
Našel jsem tam prsten.
Díky vaší hlouposti jsem mohl klobouk v klidu odnést.
KAŽDÝ ZLOČINEC NECHÁVÁ STOPU MARK BENECKE
Květinový vrah při psaní
používá pomlčky a tečky.
DETEKTIVNÍ TÝM SI STOP
KVĚTINOVÉHO VRAHA NEVŠIML
Já jsem ten, kterého jste tak hledali. Květinový vrah.
O KVĚTINOVÉM VRAHOVI DLOUHO NIKDO NESLYŠEL...